EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hei.
Hvor er hun?
På rommet sitt.
Hvorfor denne spesialbehandlingen?
Vi har funnet korrespondansen din med Séverin.
Du skapte en copycat.
Du brukte ham for å få treffe meg.
Du fikk ham til å drepe for å få komme ut.
- Hvorfor skulle jeg lede deg til ham? - For å more deg.
Du ofret ham, for Séverin betyr ingenting for deg.
Du har for livlig fantasi, min sønn.
Det var han som kontaktet meg.
En vakt ga meg mailadressen hans.
Jeg vet hvem Séverin er, men jeg oppmuntret ikke til drap.
Stern, sørg for en overføring.
I natt skal Kneleren sove i høysikkerhets- fengselet og aldri slippe ut igjen.
Det er tid for blodet å snakke.
Séverin sa det i sin siste mail.
"Det er tid for blodet å snakke."
- Hva tror du det betyr? - Jeg vil ikke spille spill.
Séverins mor er ukjent.
Kanskje han snakker om noen i familien sin.
Kanskje sin biologiske mor?
Jeg forstår ikke. Hvordan kan du fortsatt stole på henne?
Hun leker med oss. Hun vil bare vinne tid.
Kanskje sa hun det bare for å forvirre oss.
Uansett om de samarbeider eller ikke, så kjenner hun Séverin.
Hun kan hjelpe oss å finne ham, så vi fortsetter som planlagt.
Ja?
Jeg sliter med Séverins andre data. Jeg klarer ikke å knekke koden.
Men jeg klarte å knekke to identiske koder.
Men kombinasjonene hans er aldri i lik rekkefølge, og de inneholder symboler.
Det er over 150 000 mulige kombinasjoner.
PC-ene mine får jobbe over natten, men jeg går hjem.
- Jeg forstår. Gå. - Jeg sier ifra når det skjer noe.
Vi ses i morgen, Achille.
Du burde også dra hjem og sove.
Vi kommer ikke til å finne ut hva din mor vil i kveld.
- Jeg håper hun holder seg i ro i natt. - Ja, vi får håpe det.
Politiet har en mistenkt, en mann ved navn Baptiste Séverin.
Han er 44 år, 1,83 m lang og kraftig bygd.
Om noen ser ham, ring nummeret på skjermen.
Prøv ikke å pågripe ham.
Han er ekstremt farlig, og kanskje bevæpnet.
Hva er galt?
Beklager, jeg er ikke i humør akkurat nå.
Hva drømte du om i går natt?
Jeg husker ikke, som jeg sa.
Jeg hørte deg.
Du ropte på moren din.
Iblant ser jeg henne...
...som i en drøm...
...men det er et mareritt.
Hun forsvant så plutselig.
Du prater aldri om henne.
Det gjør ikke morfaren din heller.
Kanskje det ville gjøre deg godt.
Til du har håndtert det...
Innen du har sørget...
...kommer du aldri til å ville ha barn.
KNELEREN DRAP 1
DRAP 2
DRAP 3
DRAP 4
Hei, Achille.
- Hva er det? - Jeg har kommet meg inn på Séverins data.
Jeg fant noe mistenkelig.
Det er bilder av ham som far.
Var han ikke alene?
Jo.
Hvem er alle disse menneskene?
Ingen anelse.
Hei, unger.
Hei, elskling.
Pappa er hjemme.
Jeg har kjøpt croissanter.
Han har manipulert alle familiebildene.
Han har tatt farens plass hver gang.
Om han vil ta faren, kommer han til å drukne ham, slik Kneleren gjorde.
Prøv å finne en adresse på registreringsskiltet.
- Ok. - Jeg gir beskjed til Feracci.
Er dere ikke sultne, unger?
- Hvor er pappaen min? - Det er meg.
Jeg er pappaen din. Eller hva, elskling?
- Det er tid for blodet å snakke. - Hva?
Jeanne kan ha rett. Kanskje det er en forbindelse mellom familien og moren hans.
Separasjonsangst, forfølgelsesvanvidd...
Kan vi finne ut hvem hans biologiske mor var?
Jeg kan kontakte folkeregisteret, men det blir ikke enkelt.
Thomas, be din søster om å spise.
- Spis. - Nei, jeg er ikke sulten!
Vennen, har du tisset på deg?
I din alder, Thomas...
Jeg ordner det, elskling.
Jeg tapper i et bad. Bli sittende, jeg kommer tilbake.
De svarer ikke.
Skriv ut opplysningene.
- Skriveren er i korridoren. - Si ifra til Damien.
Nå?
Bilens eier er Arnaud Duquesne, 40.
Han er forsker og gift med Laurence Duquesne.
De har to barn. Thomas og Laura, sju og ni år.
- Har du en adresse? - Ja, 24 Impasse du Marais, Asnières.
VI HAR DET BESTE FORAN OSS
Politi! Slipp pistolen.
Slipp pistolen og snu deg sakte rundt. Sakte!
Slipp pistolen!
Slipp pistolen, for faen!
Slipp den! Ellers skyter jeg.
Bra. Legg deg på magen!
Hendene bak ryggen. Opp med farten!
Hvor har du gjemt mannen? Hvor er Duquesne?
Stå stille. Det holder.
Det er ok. Da drar vi.
Kom igjen!
Ingen spor av mannen i huset.
- Ingen spor etter faren? - Nei.
Fikk dere noe ut av Fru Duquesne?
Nei, hun fikk en sprøyte mens hun sov.
- Hun husker ingenting. - Og barna?
Séverin låste dem inne, men han skadet dem ikke.
- Ingen av dem hadde sett ham før. - Allikevel kjente Séverin dem godt.
Han spanet på stedet og laget fotomontasjer i flere uker.
Det er uviktig om han kjenner dem. Jeg vil vite om Duquesne lever.
Séverin nekter å snakke. Han har ikke sagt et ord.
Unnskyld meg. Ja?
Hva?
Ja, ja. Et øyeblikk.
Hvor lenge?
Ja.
Er det bekreftet?
Perfekt. Takk.
Det var folkeregisteret.
Séverins biologiske mor het Marie Duquesne.
- Arnaud Duquesnes mor? - Ja.
Hun døde for seks måneder siden.
Hun fikk Séverin da hun var ung. Siden fikk hun Arnaud med en annen mann.
De morderiske fantasiene hans er bygget rundt halvbroren.
Få den idioten til å snakke.
Jeg vil ikke se et bilde av Duquesne på veggen. Forstått?
Det er vel en god etterligning?
Kneleren blir nok ikke skuffet.
Kjenner du henne?
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor dreper du disse menneskene?
De er menn med brister.
Nei, vi fant ikke noe sånt.
Da har dere ikke lett grundig nok.
Hva gjorde halvbroren din, Arnaud Duquesne, galt?
Uten ham kunne mamma og jeg vært lykkelige.
Han var ikke grunnen til at hun ga deg vekk.
Om han ikke hadde blitt født, hadde mor tatt meg tilbake.
Han stjal livet mitt.
Så du stjal livet hans i gjengjeld?
Nå slutter vi med denne leken!
Arnaud Duquesne... Har du drept ham? Ja eller nei?
Har du druknet ham i en bil, som Knelerens fjerde offer?
Hvor er bilen?
Hvor er den?
Pratet du sånn til mannen din? Ikke rart han stakk.
Hva sa du? Si det igjen!
Jeg forstår at han stakk. Det er synd på sønnen din.
Sønnen min? Hvordan vet du at jeg har en sønn?
- Han er vel tolv? - Galning!
- Szofia, slutt. Ro deg ned. - Du er en galning!
- Slipp meg! - Slipp ham! Slutt!
Ut.
Man får vite mye som statstjenestemann.
Hva har du gjort med liket av Duquesnes?
Vær tålmodig. Dere finner ham snart.
Lever han fortsatt?
Jeg er sikker på at Kneleren var en god mor.
Det må ha vært vanskelig for henne å skilles fra deg.
Hva er du redd for? At jeg skal snakke?
Jeg tier. For hennes skyld.
- Hei! - Hei.
- Du ser elendig ut i dag. - Jeg vet det. Jeg sov dårlig.
På grunn av babyen?
- Eller er ikke det planen lenger? - Jo, men med humøret hans...
Det er den etterforskningen.
Nei, jeg tror ikke det.
Døren!
Gå.
- Jeg tror det handler om moren hans. - Døde ikke hun i en flystyrt?
Jo. Da han var ti år.
Jeg tror ikke han har kommet over det.
Det hjelper ikke at han ikke vil prate om det.
Jeg tror han pratet om henne med morfaren sin i går.
Jaså? Hva sa de?
Noe i stil med:
"Fram til nå eksisterte ikke moren din."
- Noe i den retningen. - Var det alt?
Det var alt jeg hørte da jeg stengte vinduet.
Du er visst ikke nysgjerrig.
- Jeg hadde fortsatt å lytte. - Ja, men de så meg.
- Nå? - Ifølge ham er Duquesne i live.
- Han vil snakke med advokaten sin. - Hva? Tuller du?
Han har alt drept tre stykker. Han skulle skyte en mor og hennes barn.
Han håner oss og nevner sønnen min!
Må jeg vente på advokaten hans for å få avhøre ham?
Tror du det hjelper å slå ham?
- Nå holder det. - Vil du blåse i protokollen?
Nå holder det!
Greit.
Når vi finner liket, kan du fortelle Fru Duquesne at mannen hennes er død.
Så får du se hvordan det føles.
Sånt gjorde du vel ikke på narkoavsnittet?
Séverin vet hvem jeg er.
Han vet om min mor.
Hun utnyttet ham for å komme til meg.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor skulle hun fortelle ham at hun er moren din?
- Hun prøvde virkelig å beskytte deg. - Ved å drepe åtte personer?
Om du ikke du hadde endret navnet hennes, hadde jeg vært monsterets sønn ennå.
Det var ikke jeg som ville endre identiteten hennes. Hun krevde det
i bytte mot at hun tilsto de syv drapene hun hadde begått.
Jeg var desperat. Jeg hadde bare bevis for det siste drapet.
Tro meg, det var hennes verk.
Hun var kun opptatt av én ting, og det var å skåne deg.
Jeg tror jeg vet hvordan vi skal få Séverin til å snakke.
Hei, Baptiste.
Hva gjør du her?
Hvorfor er du her?
Jeg visste ikke at du visste om Damien.
Jeg kom over det da jeg lette etter ham, slik du ba meg om.
Jeg ville vite hvorfor han var så viktig for deg.
Men det var ikke lett. Hemmeligheten din er godt bevart.
Og slik må det fortsette.
Avslør aldri min sønns identitet.
- Jeg lover. - Bra.
Så du er copycaten min.
Er du stolt av meg, Jeanne? Jeg drepte de tre første akkurat som du.
Jeg har aldri bedt deg gjøre det.
Jeg ville glede deg.
Du hjalp meg å tilfredsstille impulsene mine.
Kom fram.
Hva kjente du da du så dem dø?
Hva gjorde de?
Pratet de med deg?
Bønnfalt de deg om å la dem leve?
Hva brukte du for å kutte dem opp?
Likte du blodet som sprutet i ansiktet ditt...
...da du halshugget den siste etter å ha kastrert ham?
Fortell, Baptiste. Jeg vil vite.
Jeg vil vite.
Fortell, Baptiste.
Jeg tenkte på deg før de døde. Det ga meg mot.
Du er svak.
Jeg frastøtes av deg.
Ville du stifte familie ved å stjele din brors familie?
Konen og barna hans hater deg. De vil se deg død.
I naturen ofres skapninger som deg.
De kastes ut av redet eller flokken.
Din mor gjorde rett i å gi deg vekk. Hvorfor mate noen som er verdiløs?
Du er ikke copycaten min. Du kan ikke drepe.
Nei, jeg kan ikke drepe.
Den drittsekken Arnaud må dø.
- Jeg skal drepe ham. - Han lever.
Hvor er han?
- Der alt startet. - Hva mener du med det?
Baptiste. Broren din bærer ikke ansvaret for det din mor gjorde mot deg.
Du kan fortsatt gjøre det rette.
Du kan fortsatt bli en del av familien ved å redde ham. Fortell.
Si det. Kom igjen, gutten min.
Si hvor han er.
- Snakk! - Nei!
Han må dø! Han skal betale!
Du utnyttet meg for å finne ut hvor han er.
Du jobber med snuten!
Du er også en dårlig mor!
Du vil bare gjøre det godt at du forlot Damien!
Når Arnaud dør, skal jeg fortelle alle hvem du og din sønn er!
Hører du? Jeg skal fortelle alt!
Hele verden skal få vite det!
- Alt! - Han mister grepet. Vi må avslutte.
Slipp meg ut!
Åpne døren, så skal jeg vise hvem jeg er!
Hva driver du med?
- Jeg gjorde slik dere ba om. - Hva gjør jeg nå?
Tenk om han snakker.
Jeg kan ta meg av ham, om dere vil.
Ok. Når?
Fint.
Jeg fikset det.
Du kan overføre Séverin til psykiatrisk med total isolasjon.
Der hører ingen ham.
- Der alt startet. - Hva mener du med det?
- Hallo. - Kan du finne ut hvor Séverin ble født?
- Et øyeblikk. Achille? - Ja?
Hvor ble Séverin født?
- Clamart. - I Clamart.
- Hva heter kvinneklinikken der? - Kvinneklinikken i Clamart?
Antoine Bléclère-sykehuset.
- Møt oss der. - Hvorfor?
Séverin planla å drepe broren der han selv ble forlatt.
- Hvordan vet du det? - Jeg forklarer siden.
Videresend informasjonen. Vi må lete etter offeret på sykehuset.
Svømmebassenger, cisterner...
Alt man kan drukne noen i. Vi ses.
Slipp alt. Vi skal til Clamart! Damien tror Duquesne er der.
- Hvordan vet han det? - Spør ham.
Jeg holder dere oppdatert.
Få på dere utstyret!
Hjelp!
Hjelp mig!
Ja?
Ja.
Ja, jeg kommer.
Vær så snill! Jeg er her!
- Forklar hvorfor vi er her. - Senere.
Til høyre.
Nå?
Vi leter.
- Jeg lytter. - Ingen i bassenget.
Ok. Oppfattet.
Ingen i terapibassenget.
Oppfattet.
Stans! Den fyren!
- Det er ham. Følg ham. - Her.
- Ingen her. - Oppfattet.
KJELLER
Jeg kan ikke gå lenger. Heisen er ikke tilgjengelig i kjelleren.
- Hva er det der nede? - Varmesystemet, generatoren og vaskeriet.
Spol tilbake.
Den jævelen! Han har Duquesne i vognen.
Unna vei! Flytt dere!
Slå av maskinene.
Faen! Han er her.
Faen heller! Den kan ikke åpnes!
- Tilkall lege. - Vi må bryte den opp.
Hern!
Fort!
Pass dere!
Kom igjen! Kom igjen!
Forsiktig.
- Legg ham på gulvet. - Slipp fram legen.
Hører du meg? Klem hånden min om du hører meg.
- Jeg begynner med hjerte-lungeredning. - Vi har ham.
...seks, sju og åtte.
Det er bra. Sånn, ja.
Bare spytt ut. Sånn, ja.
Pust. Pust rolig. Sånn, ja. Pust.
Fru Duquesne, vi har noen spørsmål. Vi kommer fra TV.
- Så du ham? - Kom dere ut herfra.
Det kommer til å ordne seg. Kom.
Vent...
Slå den av!
Hvordan går det med ham?
Han er i sjokk, men han kommer til å klare seg.
Fru Duquesne er her.
Godt jobba med kvinneklinikken.
Hvordan visste du det?
Hva? Jeg tok med Séverin ut for å få ham til å snakke.
Han trakk tilbake tilståelsene for de tre første drapene.
Han mistet grepet når det gjaldt Duquesne.
Med tanke på den syke besettelsen av halvbroren
tenkte jeg at det var noe mer.
En stor bløff, altså?
Hvor er han?
Han fikk et nervesammenbrudd.
Feracci overførte ham til psykiatrisk.
Det går i hvert fall framover.
I hvert fall du.
Synes du at det går framover?
Om Séverin ikke lyver, finnes morderen fortsatt der ute.
Gallieni, bli med henne.
Bertrand, sørg for at journalistene lar henne være i fred.
Takk.
Situasjonen er fortsatt uoversiktlig. Politiet stormet sykehuset.
Vi vet fortsatt ikke om offeret...
Hvordan kan de få greie på det så fort?
I dag kan alt kjøpes eller selges.
Ja.
Hva tror du?
Jeg tror ikke Séverin er morderen vi leter etter.
Han brukte mediastormen for å påta seg alle drapene.
Han har et bekreftelsesbehov.
Dessverre må vi fortsette å lete.
Og helsetilstanden hans?
Han ble fort verre. Han er innesperret, medisinert og har tvangsjakke.
Om han kommer seg og begynner å prate om vår sjarmerende samarbeidspartner...
...kommer de til å gå mot hverandre, og det gagner ingen.
Sørg for at Séverin holdes langt vekk...
...og at han ikke får mulighet til å prate...
...om han våkner.
- Ja, Herr politisjef. - Og hva gjør vi med Kneleren?
Hun var jo utvilsomt til hjelp denne gangen.
- Vi burde fortsette i samme spor. - Jeg håper du vet hva du gjør.
Ja.
God kveld.
Duquesne lever.
Delvis takket være deg.
Men jeg vet at liv ikke har noen verdi for deg.
Er det din måte å si takk på?
Du blander sammen alt.
Duquesne fortjente ikke å dø.
Kom.
La meg få røre ved deg.
Bare én gang. Vær så snill.
Drepte du min far?
Jeg tilsto alle forbrytelsene mine for 25 år siden.
Hvordan var han?
Et ungdommens feiltrinn, en slem og voldelig alkoholiker...
Det beste han gjorde, var å forsvinne.
Hallo?
Hei, kompis. Hvordan går det?
Jeg så at dere har pågrepet noen.
Jeg kan ikke prate om etterforskningen, men det var ikke morderen vi pågrep.
Det var ikke derfor jeg ringte.
Jeg lurer på en ting angående min far.
- Jeg lurte på om... - Om hva?
Vi har pratet om det hundre ganger. Han forsvant sporløst.
Stakk han, eller døde han?
Jeg vet ikke hva som skjedde med ham. Hvorfor spør du meg?
Jeg trenger å vite det, Charles.
Pågrip den galningen og avslutt etterforskningen.
Da åker din mor tilbake til fengselet, og alt blir som før.
Ja da.
- Hei, Damien! - Er du hjemme alt?
- Har du hatt en bra dag? - Ja.
Vi skal på studiebesøk med skolen neste måned. Vi får ta med foreldrene våre.
- Ja. - Vil du bli med?
- Hvorfor gråter du? - Jeg gjør ikke det. Jeg har noe i øyet.
- I begge øynene? - Ja.
- Så kan du bli med? - Jeg skal gjøre mitt beste.
Bra!
- Tid for lekser, vennen. - Greit.
Hva et det som foregår?
Hør, Lucie...
Jeg lytter.
Du kommer ikke til å like dette.
Jeg vil ikke miste deg.
Jeg vil leve med deg.
Men jeg vil ikke ha barn.
Damien, kan du hjelpe meg med matten?
- Jeg skjønner ingenting. - Jeg kommer.
Hvorfor er du så hard mot deg selv?
Du er det fineste mennesket jeg kjenner.
Du er en fin fyr, Damien.
En ny utvikling i saken med seriemorderen i Île-de-France.
Den hovedmistenkte Baptiste Séverin har trukket tilbake tilståelsen sin.
Den kidnappede mannen ble funnet i live på sykehuset i Clamart
takket være en politioperasjon.
Laura Piedelièvre og Stéphane Binch rapporterer.
Man får gysninger.
Han var innestengt i en vaskemaskin som fyltes med vann.
Offeret ble reddet i siste sekund av politiet.
Det er høy beredskap rundt sykehuset.
Pasientene er sjokkerte.
Politisjefen har sagt at den mistenkte har trukket tilbake tilståelsen...
- Ja? - God kveld. Det er politiet.
Naboen din ringte om et innbrudd.
Hva?
Den mistenkte rømte via bakgården.
- Får vi ta en titt? - Ja visst. Jeg åpner.
KRYPTERINGSNØKKEL HACKING PÅGÅR
HJEMMEAUTOMATISERING OG BESKYTTELSE
Jeg er trøtt. Jeg går og legger meg.
Tekst: Marie Wisur Lofthus